Dawn Chambers, tack.
-Dawn Chambers. -Bra att jag fick tag på dig.
Jag behöver färgband till skrivmaskinen. En Coronet.
Jag har firmapapper men kan behöva ett ris flygpostpapper.
Och jag skrev till Fritz på Leica. Jag behöver ett flygpostkuvert.
-Jag skickar över det nu. -Ta bara med dig det.
Mr Draper, jag har fullt upp. Jag schemalägger en reklamfilm.
-Kom lite senare, då. Vad filmar ni? -Mountain Dew.
-Vad blir det? -Den kallas "Osynlige pojken".
-Det är en liten kille... -Så Ginsberg fick igenom det?
Jag antar det. Jag kan ha ett bud där om tjugo minuter, om ni inte ska ut.
Givetvis har jag inga planer.
Jag väntade mig att du skulle komma. Har jag fått några samtal?
Bara Alan Silver från Paul Kohners byrå i Los Angeles.
-Kan du ringa upp honom? -Förlåt, men det ringer stup i ett.
Jag hoppas det går bra ändå. Han sa att ni har hans nummer.
-Nej, jag vill att du ringer honom. -Jag...kan ni vänta?
Don Draper söker Alan Silver.
Don! Bra att jag fick tag på dig. Jag började ge upp hoppet.
-Hur kan jag hjälpa dig? -Vi har ett rollbesättningsproblem.
-Det kan jag nog inte bistå med. -Det gäller vår flicka.
Jag överreagerar nog, men du är det närmaste vi kommer en manager-
-och du har nog mer inflytande.
-Får vi hoppas... -Kom till saken, Alan.
Megan var på en provfilmning, och vad jag vet så levererade hon adekvat.
Men på parkeringen ville hon ringa och fråga om hon fick göra om det.
Hon är ihärdig.
I söndags fick hon regissörens nummer av nån på sin skådespelarkurs-
-ringde hem till honom och lyckades sen springa på honom i Brentwood-
-medan han åt lunch med Rod Serling.
-Träffade hon Rod Serling? -Hon visste nog inte att det var han.
Tydligen började hon gråta och krävde en ny chans.
-Varför skulle hon göra det? -Jag har sett det förr.
De tappar självförtroendet. Men det här måste kvävas i sin linda.
-Så vad ska jag göra åt saken? -Du känner henne bättre än jag.
Jag försökte prata med henne men hon la på. Säg åt henne att slappna av.
-Hon klarar sig ju bra som ny i stan. -Jo.
Jag ska inte slösa mer med din dyrbara tid.
Tack ska du ha...
-Det är Clio-galan. Vem bryr sig? -Jag.
Men ge inte dem makten att bestämma över liv och död.
Vi är en del av byrån och Playtex är vår klient.
Vi hade känt likadant om det var tvärtom. - Var det där nedlåtande?
Jag tar inte ifrån nån nåt. Men St. Josephs är det bästa jag gjort.
-Lou avslutar sitt samtal nu. -Du tar dem nästa år.
Jag gav dig kontot när jag slutade. Jag hade Playtex i åratal.
Du kanske inte gjorde rätt.
Skicka in kavalleriet!
God morgon, mr Draper.
-På en vardag, vilken lyx. -Trevligt att se dig, Tricia.
-Ingen portfölj? -Jag tänker överraska min fru.
Jag har sagt det förr: Jag avskyr henne.
-Vad får det lov att vara? -Tomatjuice.
Stillbild när vår hingst galopperar genom bakgrunden. Flaskan visar sig.
Speakerröst: "Chevalier Noir - fler hästkrafter."
-Varför finns det bildmaterial? -Det hjälper om man ser det.
Varje timme han arbetar kostar pengar. Du kan inte vara hypotetisk.
-Det tog en sekund. -Lägg dig inte i.
-Det är redan gjort, så titta bara! -Vem knöt ihop dina strumpbyxor?
Hon är sur för att jag nominerades till en Clio, men inte hennes rysare.
-Jag bryr mig inte om priser. -Jaha.
Ledsen, Peggy. Jim drog tillbaka den för att St. Josephs var missnöjda-
-med att budgeten överskreds. Och med alla priser Ted redan vunnit åt dem.
-Blir de upprörda av att vinna? -Klienter hatar priser.
Det är därför Ogilvy aldrig ställer upp. För klienternas skull, tro mig.
Ogilvy var väl juryordförande ifjol?
Det är väl en tröst? Du ratades inte. Du blev inte ens tagen i beaktande.
-Är vi klara? -Jag beklagar.
-Vill du gå vidare med färg? -Fråga din chef.
Jag brukar finnas vid hans sida.
Utmaningen har varit att få Rockys uppmärksamhet.
"Rocky". Jag sa åt dig förra gången att berätta att jag är en beundrare.
Nu när Henry har lappat ihop saker skulle han kunna bli statsåklagare.
Men jag borde inte prata om det. Hur är fastighetsbranschen?
-Jag jobbar på en resebyrå, Betty. -Men du ska väl göra om provet?
Nej, det går jättebra nu. Jag är på kontoret tre dagar i veckan.
"Wanderlust Travel". Det låter pikant.
-Ta några, du lär säkert behöva dem. -Henrys sekreterare sköter allt sånt.
Hon måste ju ändå boka via nån. Det handlar inte bara om rumspriset.
Det handlar om perfektion. En kund sa att jag omdefinierade "första klass".
Tre dagar i veckan på ett kontor... Hur känns det?
Det ligger i ett litet köpcentrum i Dobbs Ferry. Det är några skrivbord-
-och alla pratar i telefon jämt. Jag har tre, och ingen sekreterare.
Ibland kan jag knappt vrida nacken på kvällen.
-Klagar inte Carlton? -Han gillar pengarna.
Han vill att jag sparkar barnflickan. Ernie och Jenny går till skolan nu.
Gene har några år kvar till det.
Din tid är uppbokad, men för resten av oss blir det allt mindre att göra.
Att sitta ensam hemma hela tiden... Jag behövde en utmaning.
Det finns fortfarande gott om utmaningar, sanna mina ord.
-Okej, då. Jag behövde en belöning. -Jag trodde att de var belöningen.
Men vad vet jag. Jag kanske är gammaldags.
Betty Draper, det är precis så jag skulle beskriva dig.
-Jag vill ha kaka. Vill du dela? -Självklart.
Hejsan. Hur står det till, Tom? - Randall.
Våra goda vänner på Koss här, och även jag själv, har några frågor.
Jag förklarar gärna vad som helst. Det är medieplanen vi kom överens om.
Nej, det gäller artikeln som kom häromveckan.
-Ja, den har jag så klart sett. -Jag är mycket nöjd med medieplanen.
Men Grey har en dator som de öppnar för alla.
Vi tänkte att vi kanske borde kolla upp det. Eller att ni skulle.
Får jag slå mig ner?
Det här är en avundsvärd pr-manöver.
Grey får NY Times att berätta allt om datorn genom att öppna tjänsterna.
Men hur fyndigt det än är så är det bara pr.
Jag är ingenjör. Förklara skillnaden mellan deras dator och er dator.
Datorer tänker inte. Det gör människor.
Datan som vi samlar in avspeglar samma nationella medietillgänglighet.
Det vi snart kommer att kunna erbjuda är lokal data.
Vi kommer att integrera lokala och nationella marknader i en rapport.
-Där har ni det. -Ni får förlåta mig.
-Men Greys låter väldigt imponerande. -De är en annan sorts byrå.
Det här mötet handlar om era affärer.
Koss är det enda namn som borde synas i tidningen.
Tom, känner du dig lugnad?
Ledsen att jag utsatte dig för det där. Randy varnade mig...
-...men jag var tvungen att fråga. -Jag följer er ut.
Ville du titta in och säga hej till Peggy?
-Kul att ses. Glöm inte båtturen. -Tack, Jim.
Alltid ett nöje, Harry.
-Vad flinar du åt? -Du kallade ju på brandkåren.
Varför dyker Greys upp på mitt möte?
Artikeln hade handlat om oss om nån hade uppskattat vår medieavdelning.
Är du medveten om att din självömkan är osmaklig?
Vet du vad? Det här samtalet är över. Jag är inte intresserad.
Hejsan.
Du är här! Du överraskade mig!
-Jag kanske fattade dina vinkar. -Det här har jag aldrig sagt nåt om.
Vad hände? Fick du sparken?
-Jag längtade bara efter dig. -Jaså, du?
Nå, det ska vi nog kunna se till att råda bot på.
-I sommar ska vi vara massor på... -Hej.
-Loretta, snälla du... -De tittar inte.
De är knappast intresserade. Hjälper du inte Bobby med läxorna?
Jo, ni måste skriva på den här inför Bobbys studiebesök.
-Hur har alla haft det idag? -De är såna små änglar.
De söker folk. Jag kan ta med Genie.
Om du kommer ihåg att lämna in den så vill jag följa med.
-Gör du? Följer du med? -Ja.
Det är ms Keysers pappas gård. Hon växte upp där. De gör smör och ägg.
Då får vi se allt sånt. - Jag ska byta om.
Jag behövde verkligen det där. Och jag behövde verkligen det här...
-Så jag kunde ha varit vem som helst? -Det är ditt eget fel.
Jag har nog varit ensam för mycket.
Du har ju så många vänner att jag inte kan hålla reda på dem.
Det är soligt här för alla utom mig. Jag går runt i ett moln av "nej".
Megan, de blir också ratade ibland.
De kanske bara är bättre på att handskas med det.
-Det där var hemskt sagt. -Jag talar av erfarenhet.
Du får inte låta det förstöra ditt självförtroende.
Och du får inte bli arg eller desperat.
Jag vet det. Jag vet allt sånt där.
Vad i helvete gör du här?
-Alan ringde mig. -Va? Ringde han dig?!
Jag är din make. Han var orolig.
Toppen, nu måste jag sparka honom. Hur ska jag hitta nån ny?
Du behöver inte sparka nån om du slutar bete dig som en dåre.
Vad sa han? Glöm det!
Varför kom du hit? För att dra upp mig ur badet med avskurna handleder?
-Jag erkänner att jag blev orolig. -Tack för besöket, pappa.
Jag är en idiot som trodde att du saknade mig.
Det gör jag.
Nej, det gör du inte. Jag borde flyga in och överraska dig.
-En skrämmande tanke, eller hur? -Nej.
-Inte? -Du är aldrig där när jag ringer...
...och du ringer alltid upp. Och det är alltid tyst. Var är det tyst där?
-Jag har aldrig hört en skrivmaskin. -Det stämmer inte.
Förlåt att jag avbröt dina kärleks- affärer med min katastrofala karriär.
-Megan, sätt dig. -Jag var din sekreterare.
-Jag vet hur du är. -Nu pratar du strunt.
Var håller du hus, då?! Varför får jag inte tag på dig? Vem är den nya?
Det finns ingen annan!
Jag har varit hemma.
De tvingade mig att ta tjänstledigt.
Har du blivit av med jobbet?
-Jag får fortfarande betalt. -Det skiter jag i.
-När hände det här? -Precis efter att du åkte.
-Sparkade de dig ifjol? -Jag fick inte sparken.
Jag vet inte om de vill ha mig eller inte.
-Varför sa du inget? -För att jag klantade mig.
Jag ville inte att du skulle få veta. Och det finns ingen annan.
Jag har inte ens druckit särskilt mycket.
Så med en klar hjärna...
...klev du upp varje dag och bestämde att du inte ville vara med mig.
Megan...
Jag tänker inte gå iväg från mitt eget hus.
Det innebär att du måste gå.
-Har du lugnat dig? -Jag skojar inte.
Jag vill att du ringer en taxi, sätter dig på ett plan och åker hem.
Jag vill inte att du oroar dig för mig längre.
-Sluta nu. -Det är ingen fara.
Det är så här det slutar.
Det kommer att bli så mycket lättare för oss båda.
Jag har mr Grady på tråden. Från Wall Street Journal.
Jaså? Koppla fram honom.
Harold Crane här.
Vi har ett problem.
Jag vet att det inte är budskapet, men vi kan lära av begravningsbranschen.
Bad du Wall Street Journal ringa mig?
Det var fel att förminska dina insatser i morse.
Datorsituationen är en kapprustning.
-Varför vinna om ingen vet? -Vi vinner inte. Vi har ingen dator.
-Va? -Jag ber om en varje jul.
-Ingen orkar ens säga nej. -Varför sa du att vi hade en?
Semantik. Vi använder en, så jag kallar den vår.
I själva verket är den nån annans.
-Och programmet för lokala marknader? -En lysande idé. Nån lär fixa det.
Du har hårt motstånd...
...men jag tror nog att du är den mest ohederliga man jag jobbat med.
Det var inte jag som ringde Wall Street Journal. Sätt stopp för det.
-Dave Woosters kontor. -Är Dave inne? Clarence Birdseye här.
-Men hallå, Don! -Nog kallpratat. Låt oss äta middag.
-Hur låter ikväll? -Halv åtta på Algonquin.
Medan vi smälter maten kan ju du fundera lite.
Du kan titta på det nu eller stoppa det i fickan-
-men använd det inte som underlägg.
-Ni kan lika gärna berätta. -Varför tar du inte en titt?
-Det där var undvikande. -Nej, det var dramatiskt.
Ursäkta mig. Jag tror nog att du såg mig under middagen.
Jag stirrade bara eftersom jag tror att vi känner varann.
Emily Arnett?
Jag kan tyvärr inte placera dig.
Förlåt mig, det var inte meningen att avbryta er.
Vill du göra oss sällskap?
Nej, jag är på väg i säng. Förhoppningsvis kan jag sova.
Jag bor längst upp bredvid hissen.
-Det var trevligt att träffas. -Ha en trevlig kväll.
-Vem var hon? -Ni behöver inte ligga på så hårt.
-Vi hade inget med det där att göra. -Jag önskar jag hade kommit på det.
Ska vi ta ett glas till, eller ska du iväg nånstans?
-Hallå. -Vad gör du här?
-Är du ensam? -För tillfället.
Jag har en kort fråga. Hur kan du sova på nätterna?
Du, jag ringde faktiskt dig vid jul. Jag borde inte ha öppnat.
Varför prata med den som gav mig sparken? "God jul från Judas."
Vad är det här?
Trevligt erbjudande. De försöker verkligen få det att låta bra.
-Råder du mig att ta jobbet? -Om du vill.
Och du vill att jag ska försvinna. Det var jag som startade firman.
-Jag fick övertala dig. -Jag hittade dig i en pälskartong.
-Jag hade aldrig gjort så mot dig. -Sluta gnälla. Du var en katastrof.
När du pratade med Hershey lät du som en dåre med domedagsplakat.
-Då har jag väl fått mitt svar. -På vad? Kom tillbaka om du vill.
Jag saknar dig.
-Vem är det? -Rumsbetjäningen.
Jaha, jag visste inte att vi hade besök.
För en gångs skull är det en vän till mig.
-Sherry, det här är Don. -Jag var just på väg.
Kom in på måndag.
-Hallå? -Det är jag.
-Hej. -Jag ville höra din röst.
-Jag har inte mycket att säga. -Då kan du bara lyssna.
Jag borde inte ha ljugit för dig. Jag är ledsen för det.
Jag vill att allt ska bli bra.
-Är du där? -Ja.
Jag inser att jag inte tänkte klart.
Det fanns nån sorts logik i det jag gjorde, och...
Nu kan saker och ting förhoppningsvis bli som vi vill att de ska vara...
-...för jag går tillbaka till byrån. -Kul för dig.
Jag kan inte göra det ogjort, men jag tror att jag fixade det.
Om du ska fixa nåt får du skaffa ett jobb här. Det var vad du lovade.
Jag trodde att om du fick veta vad som hänt...
...så skulle du inte se mig på samma sätt längre.
Det är ofattbart att du inte känner mig bättre efter all denna tid.
Jag vet hur jag vill att du ska se mig.
Ljug inte för mig. Gör inte det.
Det får du inte göra. Jag är din fru.
Sluta stöta bort mig med båda händerna.
Jag kan komma tillbaka dit. Jag har helgen ledig.
Inte nu. Det är ingen bra idé.
Jag älskar dig.
God natt.
Så det finns Frankenstein, Dracula, Varulven, Mumien...
-...och Monstret från svarta lagunen. -Så många?
Och King Kong, men han är inget riktigt monster.
Jag gillar allihop, men Varulven är min favorit eftersom han förvandlas.
Dracula kan förvandlas till fladdermus.
-Det har du rätt i! -Sexton, arton...
-Trevligt att några kommer överens. -Vi satt och pratade.
Tack så mycket för hjälpen.
-Det underlättar verkligen mitt jobb. -Jag kunde inte säga nej.
Mamma älskar djur.
-Hon gillar dig. -Enligt blusen så gillar hon alla.
Visst var det Lou du hette?
Hallå där.
-Trevligt att träffas. -Visst.
-Hur står det till, Don? -Redo att återgå till arbetet.
Så bra.
-Hallå där. -Don! Ser man på!
-Hur står det till? -Bara bra. Det var länge sen.
Men nu är jag här. Jag kan ta upp den till honom.
Till Roger? Han har inte kommit än. Den är min.
-Vill du ha lite? -När väntas han? Vi har ett möte.
Jag är alltid den sista som får veta.
Det gör inget. Jag kan sysselsätta mig.
Kul att se dig igen.
-Behåll den. Har Cutler kommit än? -Han äter frukost.
Jag struntar i om han så ligger med Joey Heatherton. Ring upp honom.
Don? Är det du?
-God dag, Michael. -Ed, kolla vem som är här.
Hej, Don. Kul att se dig.
Jösses, vad du luktar gott. Är du upptagen?
-Vad menar du? -Han kommer att veta. - Kom här.
Chevalier Blanc har startat Chevalier Noir.
Det betyder natt eller svart. Motsatsen till blanc.
Vi måste få till en film baserad på denna slogan: "Fler hästkrafter."
Man måste se orden, men den slutar med en stillbild.
-Vilken? -Tv-reklamen.
Jaha. Jag antar att ni har storyboards.
Vänster scenutgång...
Vad har du haft för dig...Don?
-Mest vila och rekreation. -Vill du se strategin?
Visst.
-Var är Chevalier Noirs storyboards? -Hon gav dem till Lou.
-Vad ska jag göra? Don vill se dem. -Dawn?
Don. Draper.
-Säger vem? -Han. Han är här utanför.
-Nu? Vad gör han här? -Ska jag fråga honom?
-Vad håller han på med? -Vem bryr sig?
-Vad händer? -Tyst! Titta.
-Vad gör han här? -Han kanske är färdig med torken.
Meredith, vi borde återgå till jobbet.
-Hej, Don. -Hej, Stan.
-Var har du hållit hus? Luffat runt? -Det visade sig att Lou har bilderna.
-Mr Draper. -God morgon, Dawn.
Kommunikationen tycks ha brustit angående min återkomst.
-Ingen har sagt nåt till mig. -Säg till när nån hittat mr Sterling.
Absolut.
-Har ni lust att uppdatera mig? -Ska jag hämta allt?
-Det som finns till hands. -Vi kan börja med skräpet.
-Det här är min pappa, bonden Cy. -Kalla mig Cyrus, Cy eller "Hörru!".
Om ni tittar er omkring kan ni se grisar, getter och höns.
Och Pammys favoriter, hästarna. Vi har alla sorters djur.
Men här odlar vi mest potatis, så det mesta finns under jord.
Men jag vet att ni alla vill se korna, så följ med hitåt.
-Man får dessvärre inte röka i ladan. -Jag kommer strax.
-Tänk om du missar mjölkningen. -Jag är strax klar.
Jag hoppas att ingen råkar greppa fel juver.
-Ursäkta? -Bonddottern behöver en behå.
-Vill du låna min tändare? -Ja tack.
-Don, är det du? -Ursäkta mig ett ögonblick.
-Vilken trevlig överraskning! -Du ser ut att må bra, Joan.
Vad har du haft för dig? Vad gör du här?
-Väntar. -På vad?
-Kom ni just in? -Vi hade ett frukostmöte.
-Vad gör du här? -Jag väntar på Roger.
Jaha. Jag förstår.
Det var roligt att se dig.
Vet du vad? Cynthia fick en liten pojke. Edward, men kallas Eddie.
Eddie Cosgrove.
Det där är karusellen i Central Park. Den får mig alltid att tänka på dig.
Så lär du se ut flintis.
-Kan vi prata? -Stå inte och dräll i dörren.
-Jag har stövlar på mig. -Låt gå, kära du.
-Visste du att Don Draper är där nere? -Och gör vadå?
-Han säger att han väntar på Roger. -Han borde inte vara här.
Visst vill jag gifta mig, men jag har ju inga besparingar.
Ska jag behöva låna av mina föräldrar för att imponera på hennes?
-Svår fråga. -Vad är det som pågår här?
-Vi pratar bara. -Så trevligt, mina damer.
Ni fyra, på mitt kontor.
-Vi har det där mötet. -Vilket möte?
Ledsen, Don.
Den blir inte färskare än så.
Vem vill smaka?
-Jag vill. -Vill du?
Javisst.
Känn så varm den är.
Den är söt.
Don?
-Vart tog du vägen? -Tidig lunch.
Jag känner det på lukten. Du kunde väl ha meddelat nån? Vem som helst.
Jag behöver inte meddela nån. Det är min byrå.
Jag är direktör och behöver inte be om lov. Jag kan låta alla gå hem nu.
Jag har väntat på dig och tänker inte smita ut med svansen mellan benen.
-Kalla till möte, för fan! -Jag ska fråga Joan.
-Fråga inte Joan. -Vänta här.
Kycklingsallad på rågbröd och en apelsinläsk?
Ja. Tack, Dawn.
-Ät du. Jag ska tvätta händerna. -Okej.
Där kan du inte sitta. Det är mammas plats.
-Don? -Hej, Jim.
-Förvånande att se dig. -Men här är jag.
Mr Cutler, där är ni ju.
Jag kan sälja tidningar i lobbyn, men ni måste ändå betala mig.
-Jag har ett tvåårskontrakt. -Lugna ner dig. Jag tar hand om det.
Och vad ska jag göra? Gömma mig medan han går runt och spelar allan?
Vi ska be honom gå.
Ursäktar du?
Var försiktig. Jag har sett det här förr. Du kan behöva ringa vakten.
-Det var många bin där borta. -De bor i lådor.
Var är min smörgås? Det fanns två.
Jag bytte bort den. Med Susie Rogers.
Hon hade ingen smörgås. Jag fick hennes godis.
-Bobby, det var min lunch. -Förlåt.
-Jag ska hämta den. -Sluta. Det gör inget.
-Förlåt. -Sätt dig.
Förlåt. Jag visste inte att du tänkte äta.
Det fanns ju två smörgåsar...
-Vill du ha dem? -Nej, ät dem, du.
-Men jag vill inte ha dem. -Ät nu ditt godis.
-Skorna. -Hon, då?
Jag upptäckte just att endast du kan förklara vad Don Draper gör där nere.
Han kom till mig ångerfull och sa att han är redo att komma tillbaka.
Jag förstår. Men oturligt nog så gav vi ju honom sparken.
Nej, det gjorde vi inte. Vi gav honom tjänstledigt, här i detta rum.
-Jag hade aldrig gått med på avsked. -Tjänstledigheten var mycket tydlig.
Vi lät honom behålla sin värdighet medan han sökte en ny anställning.
Jag minns att Cutler sa att det var för att ge honom tid att tänka.
-Jag ville inte ha mer hätskhet. -Trodde du att vi sparkade honom?
Inte nödvändigtvis, men jag väntade mig att ämnet skulle återupptas.
-I grupp. -Nu är vi ju här. Vi röstar.
-Jag för Teds talan. -Och jag Petes.
Allt jag kan säga är att Don är begåvad, men hur passar han in nu?
Det här fungerar. Dessutom reparerar vi fortfarande skadorna han orsakade.
Jag tycker inte om hur man pratar om den här byrån där ute.
Kan det bero på att vår kreativa avdelning är osynlig? En nominering.
Lou skickade inte in nåt som inte bar hans namn.
Lou duger. Det vore viktigare att diskutera Harry Crane.
-Harry Crane? -Han är väck. Nåt annat?
Byrån är för beroende av kreativa personligheter.
-Talar du fortfarande för Ted? -Om folk ska prata om byrån...
...bör de prata om medieavdelningen.
Vi måste investera i en dator, punkt slut.
Vi måste berätta för klienterna att vi tänker på framtiden.
-Don är ett geni. -Han kostar oss en förmögenhet!
-Du hatar honom. -Jag hatar det han gjorde mot Ted!
Nu räcker det! Det är ett ekonomiskt beslut.
Uppenbarligen inte.
I detta nu håvar Don in en avsevärd lön och är delägare.
-Det kostar mer än en dator. -Han har kontrakt. Och är ledig!
Även om vi sparkar honom så är han delägare. Då måste vi köpa ut honom.
-Det stämmer. -Det blir en rejäl slant.
Även om det blir tufft är jag säker på att det lönar sig i längden.
Sen när får du tala om långsiktighet? Vi lär inte gå jämnt upp förrän 1973.
Sparkar vi honom ryker konkurrens- klausulen. Vill du se Mary Wells-
-sitta i hans knä vid nästa presentation?
Hur var det på bondgården?
Hur var din dag?
-Har ni ätit? -Jag är inte hungrig.
Jag var det, men inte nu längre.
Det var en lång dag. Jag ska ge Gene ett bad.
Kom, Genie.
Vad hände?
Jag önskar att det var igår.
Hur har din dag varit?
Det återstår att se.
-Kommer du tillbaka? -Jag trodde det.
Nu är jag inte så säker längre.
Tja, jag kan inte påstå att vi saknar dig.
Tack, Peggy.
Vad hände? Jag fick inte ur Bobby det.
Det var en perfekt dag, men han förstörde den.
Hur är det möjligt, Betty?
Tycker du att jag är en god mor?
Självklart.
Varför älskar de mig inte, då?
Vad pratar du om? Titta bara på honom.
Det är bara en tidsfråga.
-Mr Draper. -Ja, Dawn?
-Kan jag få lite kaffe? -De vill träffa er i konferensrummet.
Delägarna.
Jaha.
-Hej, allihop. -Slå dig ner.
-Hur står det till, Bert? -Förträffligt.
Det var det här mötet jag antog att ni skulle ha innan jag kom, Roger.
Ursäkta om jag störde er dag. Jag ägnade min åt att komma ikapp.
Vi har diskuterat och nått slutsatsen att vi vill att du kommer tillbaka.
-Det gläder mig att höra. -Men det finns vissa villkor.
Brott mot dessa resulterar i att ditt partnerskap upphör och återgår.
Du får inte vara ensam med klienter.
Du ska hålla dig till manus på möten-
-och manuset ska godkännas av oss i detta rum.
Bortsett från gästfrihet mot klienter så får det inte drickas på kontoret.
-Du får Lanes gamla kontor. -Och du ska rapportera till Lou.
Okej.
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com